Петя Дубарова
Утро

chitanka.info

Дъждовни ветрове от север веят

и плъзва по дърветата слана.

Разплакани прозорците люлеят

в стъклата си студената луна.

Броя беззвучно облаците тъмни,

измислям им различни имена

и взирам се във склоновете стръмни

на въздуха - висок като стена.

Защо нощта започна да открадва

от светлия ми млад и хубав ден?

Защо луната, тежка като брадва,

се мъчи да отчупи нещо в мен?

Но утрото отново се прокрадва

във нощната мътилка с бавен ход,

то идва, идва, за да ме зарадва

със светлото на своя къс живот!

05.11.1975

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.